Us presentem el president de la república catalana, la primera dama i l'hereu de la presidència. Gerard Piqué, Shakira i Milan: Sou molt bona gent!
Les coses clares. Escac i mat. Anem molt forts. El Barça -campió de lliga 2015-2016 des de la setmana anterior- confirma la seva prestació i arrassa al poderós Malaga amb un contundent 1-0. Som brillants i anem de cara a barraca.
Les coses clares. Escac i mat. Anem molt forts. El Barça -campió de lliga 2015-2016 des de la setmana anterior- confirma la seva prestació i arrassa al poderós Malaga amb un contundent 1-0. Som brillants i anem de cara a barraca.
El Madrid segueix la seva travessia moribunda i prou.
Un recordatori per la parella anti-artista de l'estiu 2015:
Eduard Antiartista celebra el títol al costat de la poetesa Olga Xirinachs. Tot és alegria.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjk4W6Sicz2tS_7RPMRB0W95eWO8fxW8NwI4LJ7sw_MlfvASqatZe2-jjwpqN01vvJmVNwsGPGWlrNF80JafHqZ8RJ1gqF4QkYCnVGYwcyh4SUR_JSom7fwxvN_zEi7ieKWNs0iyKlsmcwH/s640/EDUARD+I+OLGA+XIRINACS-.jpg)
Celebrem l'arribada del jamaicà Samardo Samuels a la secció de futbol manual del FC Barcelona. Aquí teniu les imatges del bogardisme jamaicà. El flamant reforç del FC Barcelona-manual, Samardo Samuels, al costat de la banda jamaicana The Skatalites. Sempre som afany i ara més que mai.
44 comentaris:
No entenc per compresió que jo pugui ser tant important per aquesta penya.
Per què ho soc si soc modest? Modest, sí, soc modest. Soc home de modèstia i la modèstia és La és l'actitud tendent a moderar i temperar les accions externes i les malifetes com el mateix fenomen del Bogardisme que implica contenir-se davant del Real Madrid per no trencar la cara a algú i en certs límits, d'acord amb les conveniències barroeres i pudents, ocials o personals. També és la qualitat d'humil, de falta de vanitat o de supèrbia. I d'això nosaltres els cantants en sabem un ou de mico.
Les pràctiques xungues i específiques de la modèstia varien entre cultures, èpoques i grups de persones fi s a cagar-a de tant parlar-ne. L'estàndard de modèstia brutal posseeix diferents característiques, sent una mesura tendent a canalitzar com un pet de monja a l'individu en la societat per més madridista que sigui, ja que sol ser jutjat per aquesta quan s'extralimita en el seu comportament o en les seves estupides maneres de servir al poble planer.
Els principis generals de la modèstia ja n'hi ha per cagar-se per quepromouen evitar l'excessiva atenció cap a un mateix i alxo fot pena de gos, limitant les accions i actituds per inculcar comportaments menys egoistes o sigui mes canibals. De vegades, la modèstia sol confondre's amb la timidesa o la simplicitat i aleshores la hem begut oli.
Aquesta virtut generalment s'entén com una assenyalada cautela i la cagues segur i fins a cert punt inhibició per les expressions de si mateix la qual cosa és criminal i burru; un individu modest és el que no fa gala dels seus béns o facultats sempre que en tongui i no faci trampa. És la consideració de no malmetre al proïsme dels nassos amb un desvergonyiment que pugui causar-li dany.
I això és madridisme, tot ben garbellat.
5-0 5-0 5-0
5-0 5-0 5-0
5-0 5-0 5-0
5-0 5-0 5-0
5-0 5-0 5-0
5-0 5-0 5-0
5-0 5-0 5-0
5-0 5-0 5-0
CINCO A CERO
¡¡¡¡¡¡¡SOOOOO MI CABALLO, BRONCO, SOOOOOOOO!!!!!
ESPUELAS A PINCHAR
MI BRONCO ESTÁ LA MAR DE FELIZ
OS PRESENTO MI CABALLO BRONCO
Jiiiiiiiiiiiiiiiii
jiiiiiiiiiiiiiiiii
Mi amo, soy todo galpope
jiiiiiiiiiiiiiiii
jiiiiiiiiiiiiiiii
"La lliga espanyola és com els fills del Paquirri: hi ha una gran diferència entre els dos primers i el tercer". Refrany popular.
Segona jornada de lliga.
Excel.lentissim sr. Nubiola, amb una escultura de mamut ja faria ...
ara tothom juga a ser Nubiola, amic Canals?
VEO VEO VEO UN CHUSEP
VEO VEO UN BOBO
VEO VEO Y ME CALLO
ESTOY GOZOSO
CHUSEP LA CAGASTE.
YIIIIIIIIIII
JIIIIIIIIII
IIIIIIIIIII
iiiiiiihhhhh
mi amo
yo relincho
pistonut
Madridista Bançai, abans tenies el perro tobías i ara tens el cavall Bronco.
T'enviarem la protectora d'animals, segur que maltractes les bestioles.
Dolent més que dolent.
CALLA LA BOCA CIGRONETI-TO
Y NO TE METAS CON MI BRONCO
Yiiiiiiiipppp
mi amo
yippppppppppp
No crec en bruixes,
ni crec en mamuts,
per molt que els bogardians els dissequin
i li posin un genet musculós al damunt.
Jo crec en el FC Barcelona.
"Diu que era un Florentino que va arribar tard a la UEFA i va este y se pierde en internet y no ficha portero"
Eugenio
sincerament a mi aquest home amb pinta de lluitador de karate que va atribolat per ses cul damunt d'un mamut de sa prehistoria ma resulta més o manco tirant a inquietant, soc feble i sento por. I no tenc serena en cas d'oratge ni cel blau ni baladres de poca flor.
Els insults ben trabats formen part del món de la seriositat, per tant els accepto. Abans un bon insult que una rialla imbècil i desafortunada. Mamut ensinistrat, mamut lliurat. Temps al temps, fusta, pedra, ivori, foc. Els elements de l'art. Carxofes i xerrup de cacaolat.
Amb tots els respectes més exquisits,
demano que deixeu de parlar d'art i de caca.
El futbol és la més gran de les belles arts.
No cal parlar d'arts menors quan tenim l'art major del futbol davant dels nassos.
Ara bé que vol dir moro, si no em feu cas em posaré en contacte amb el torero Jesulín i aleshores tots a tocar el dos guillant com mozos de los Sanfermines.
Esteu advertits amb tots els respectes més exquisits.
Qui avisa no és traïdor.
Qui no avisa tampoc és traïdor.
Pista per trobar-me: Arenys de Mar, treballo en un forn, el més antic de la vila.
Xibeques, xibeques
perdoneu per que he begut, vull dir
petunies
petunies
ESTOY MUY HARTO DE BOBADAS
OS VAIS A TRAGAR LA TEMPORADA
OS VAIS A TRAGAR LOS MAMUTI-TOS
OS VAIS A TRAGAR LAS PETUNI-TAS
OS JODE QUE EL REAL MADRID MARQUE GOLES A MANTA
¡¡¡QUÉ MAL VEO AL BARCELONI-TA!!!
BANZAI
yuiiiiiiiiiiiiiiiiiiiii
claro mi amo claro
suiiiiiiiiiiiiiiiiiiiii
Els binocles de la iaia Anita em fan pensar en la possibilitat de fer-me dels bogardillos.
He seguit els consells d'en Nico, m'arrapo de pet cap a aquest blogx i m'estampo contra la pantalla amb el risc de petar els vidres dels binocles de la iaia Anita.
Ous! Testicles! Boles! Aquest cinerama és com l'angonal d'un pebrot bord d'Ulldecona!
Miro i remiro, guipo i reguipo, ullo i reullo, això és pasta de boniato tendre!
Nico, m'has portat al rebost de la fantasia i de la ciència, de la fantaciència que dimonis!
Fantaciència, que és com la Fanta mesclada amb ciència, broma meva, fa riure, no, no en fa.
Segueixo i passo la guirnalda, salto el llacet i penetro a cada comentari, un Mozart, un mariner de batalla antiga, un madridista histèric pixabandurries, gent de tota pinta i mena.
Rellegeixo fins la darrera estrofa i miro remirant la mironada que esberla el pantallot i no paro de dir ai ai el cor quin ensurt de graciositat. Valga'm la flauta màgica Mozart culé. Valga'm Déu l'esperma em demana permís, vol volar lliurement i és comprensibl, tot això és més del que em vas dir, artista Nico, que em creixen els pels del nas de tant ensumar aquest broquil antològic i més lògic que el parc zooloògic que mai tindreu els de Reus, epa-li Eduard, epa-li fot-li foc al xarampió.
Messi, Cucufate, Claudio Bravo, Damocles, l'espasa de Damocles, l'espasa de Guillem el Gran.
Segueixo que no paro, segueixo husmejant com un gos darder que llepa pistes del delicte. Sou uns brontosauris del mot i uns camaserrats de la baula tensa.
Luís Enrique, Gaziel, Deulofeu, Obama, Meymar, Cassen, el general Moscardó, en Laporta, la Caballé, el meu cor s'embela com una lavativa motoritzada amb fuel-oil de Qatar, brinco, salto, espatllo guineus, tot s'em fa de fantasia. Fantaciència ja us ho he dit.
Nico m'has fet una de bona amb aquesta pàgina web dels melucs bogardistes, tant de parlar-ne i tant de dir "no m'atabalis, compadre" i res que ja ho veig, com un quorum a la sortida del sol, com una ginesta carregada de cuques de llum. I és poc Nico, doncs miro el que em deies al bosc i segueixo la pendent del Miramelindo jolines que ja en som de granadets, Nico. Ara bé que no recordo massa l'Eduard, estava també al Montevideo? No sé ara no se. Del Canaló si és el que sempre hem pensat m'ho espero tot però així emperrucat com un Mozart de caricatura, què cols que et digui! i el mariner, vols dir que és l'esperit que diu ser o realment amaga la personalitat d'en Pau Masclans? No sé, no sé.
I vols dir que aquesta bona gent del Bogarde m'acceptaran com a tú en el club i podrem sortir juntets a les fotos? Ma i dó, Nico, això teu és com un paquet de sorpreses, mai t'hauria fet futbulero, manopla Nico! Quin trosset de vida tenim aquí. Veiam veiam que cal fer per ser part d'aquest pessebre? Veiam-ho i ja saps on soc, a la panxa del bou que no neva ni plou com en Patufet i com et diré ara, que't daria jo ara: m'has fet entaforar els binocles de la iaia Anita i tot el que veig em commou com un esparver de miralpeixos. Ara ja veurem si algú em diu quelcom per sortir a la vostra pantalla guapa.
Quina lavativa, ventolín a mansalva, mansos!
Saludos a todos los cuates de Bogarde para comentar con el traductor automático más padre de todos lo que el escultor de los Bogardes, Licenciado don Nico, nos remite. Y es que el licenciado versa así en catalán "Temps al temps, fusta, pedra, ivori, foc. Els elements de l'art. Carxofes i xerrup de cacaolat" Por lo que yo deduzco de la máquina padre traductora esto " Tiempo es tiempo, vara de estoque, piedra, marfil, fuego. Los elementos del arte. Alcarchofas i sorbo de cacao tal vez de leche". Licenciado Nico esta vez no te percataste de que estabas escribiendo de lo mejorcito que ha dado tu mente. Gozando a lo padre, muy buey.
Me resulta como complicado seguir los textos pero las fotografías son muy padres. Redundaré en el esfuerzo y porfiaré en ello. Bueyes, sois de lo más hermoso.
Pot ser que sigui l'escrit mñes llarg (XLL talla) que escriuré en la meva dilatada vida (dila=delilah, tada=data a l'inrevés) però us demano molta atenció i ho sabreu agraïr (tenkiu veri matx, gràcies, merci beaucoup, danke o silenci).
Vull dir a tothom que si no hi ha ningú que protesti emb declaro el filosof mentalista de la penya bogardista. M'explico alfanumèricament i us dic que he superat la fussió entre lletres (a e i o u...) i números (1,2,3,4,5...) i que l'alfanumerologia inventada per mi ha quatllat a molts indrets del world mundial (una benzinera de Sumatra té els comptadors alfanumèrics, la guardia urbana de Tremp porta dos mesos prement la sirena amb alfanumerologia tactic, les oficines del club de rol i escacs de Porrera empren el doble codi 1a 2b 3c 4d 5e i ja puc dir-vos que en Serafí Tapies de l'Escala ha vingut embadalit de les vacances a Sicilia cantant una polka d'aquell indret que es diu 'lettera due alfa beta novecento milla' riau riau com les vaques de Pamplona fent el toro digital).
Vist l'exit (aplaudiments, clap clap clap, soc l'home 1-2-3 respongui una altra 'vess') ara salto a la filosofia i la vull practicar a la Bogarde Bo/na Aques/ta eh? Gripaus, eh?
Filosofaré un xic (petit, restat, no sumat * asterisc per anotar dubtes * greix a la gola).
Boga és com la ga/llega part d'un Bo/let. Bolet Gallec = filosofia Bogarde.
Ara sou Bolet Gallec. Anem tot seguit (-----ratlles als arbres----seguiu la pista------tras, tras, peu a terra------), i trobem troballa trobar sense 'r' trobar és robar i robem.
Robem què? Robar sense 'r' final és roba. Roba, camisa (camí privat = camísa = camí + s.a = camí societat anònima, per tant, prohibit el pas).
Si el camí prohibit porta a Galicia, què hi trobarem en els seus marges?
Bolets! Bolets. Ho veieu? Bolets Gallecs, allò que abans era Penya Bogarde i que ra filosofant en direm BOLET GALLEC.
Ja no som bogardistes i prou (stop, frenada, preferència avis i nens petits o mini-nens).
Som Bolet Gallec i per anar a buscar-nos els boletaires dolents (boletaires dolents = madridistes i el general bum-bum) han de passar per el camí privar, el camí S.A., la camisa, la roba robada, la que van t-robar, trobar, en principi 'troballa' que pot ser trobar 'allà' o 'allí'-
Som el Bolet Gallec.
Però ara us fotaré.
No és pas de Galicia aquest bolet gallec.
És el bolet de Gallecs en el cor (centre, epicentre, asteric sisplau * gràcies per l'asterisc)
i us ho recomano així:
“El món dels bolets” és el títol de la mostra fotogràfica que fins a finals de gener, es pot visitar a la sala d’exposicions de l’Escola de la Natura. El meu amic matemàtic i xilofonista afionat Jordi Rius, membre de la Societat Catalana de Micologia, és l’autor de les fotografies, que recull els bolets més representatius de Gallecs. Jo he fet el que he pogut per ajudar a en Jordi Rius (rius, ríos, rivers, aigua que llisca muntanya avall stop acotació centífica i geogràfica stop *** tres esteriscs per que em sembla puntalitzable) i la vam fer a la gallega a gallecs quan vam entrar en una camisa, en un camí S.A, en un camí privat, en un territori ple de membres de la penya bogarde, és a dir, ple de bolets de Gallecs.
Ara ja ho heu entès, sou i som Bolets de Gallecs i som enemics dels que tenen camisa que és camí societat anònima i és camí privat i és camí prohibit: Els madridistes i el general bum-bum).
El general Bum-Bum és Florentino Pérez marqués de Rajoy, duque de Sánchez, conde del Asalto y vizconde de Boadella.
Som i sou Bolets Gallecs.
NOTA DE SEGURETAT.
Atenció als bolets toxics que no són gallecs ni de Gallecs, poden ser madridistes.
Tot el que dius, Canaló,
perd sentit des del moment que no dius si ets de poble o de ciutat,
no tant sols em vas deixar plantada a Matató ja fa molt temps,
sinó que has mantingut en secret la teva procedència pueblerina,
doncs jo crec que sota la teva ridícula perruca s'hi amaga una no gens menys ridícula boina.
EL senyor dracular Conrad Canaló està enfollit de la teulada o la vida s'ha convertit en una cova de rats penats en zel.
Què passa en aquesta penya, dracs?
Dracs? M'escolteu?
ESTOY HASTA LAS ESPUELAS DE MI TRAJE DE JINETE DE TANTA MIERDA.
LO HABEIS LEIDO BIEN, TANTA MI-ER-DA.
ESTE DESCANSO LIGUERO ME JODE UN POCO POR UN MOTIVO MUY CLARO Y ES QUE
EL BARCELONI-TA ESTALLARÁ EN EL MANZANARES Y EL REAL MADRID VA A TOMAR EN MANDO.
ORDENO Y MANDO, AMIGOS JILGUEROS HERMAFRODITAS.
LE ARREO A LAS ESPUELAS EN EL LOMO DE MI BRONCO.
MI FIEL CABALLO NEGRO.
MI BRONCO.
BANZAI ESPUELAS.
¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡¡HALA MADRID ESPUELA REAL!!!!!!!!!!!!!!
yiiiiiiiiiiiiiiiii
mi amo jinete
iiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiii
trocok trocok trocok
al galope voy mi amo
iiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiii
petúnies petúnies
quin remei tinc si un cavall borratxo s'em posa davant meu pel camí?
petúnies petúnies
i ja està bé
ningún de valtros pot contestar el que us vaig dir l'altre dia,
o talvegada m'havia de presentar i demanar permñis per ser bogarde?
M'Accepteu o no?
O és el meu nom que no us fa patxoca?
Digueu, digueu
qui escriu a dalt soc jo que li tinc la vara mal posada al talla i enganxa
torno a dir si m'accepteu
el meu nom ja el sabeu pero el repetesc:
Mantis Forner Culé Megacatalà tinc un Simca tunejat
Us interessa la meva veu aspra i llampant?
o no us interessa i us molesta?
hi ha algú per aquí?
ningú em vol respondre?
Mantis podria ser que no et responguin per que tens un Simca tunejat i això espanta
SEÑOR MANTISI-TO, USTED SABE LO QUÉ ES UNA PEONZA
¿VERDAD?
ESO, ESO QUE YO VOY A HACER DE USTED UNA PEONZA LOCA Y MAREADA.
¿SABE USTED MANTISI-TO?
YO SOY EL MANDAMÁS DE LA EDUCACIÓN Y YO SI QUE LE VOY A SALUDAR.
MIRE MANTISI-TO:
USTED ES FETÉN, RADIOACTIVO Y PESTILENTE COMO UNA MOSCA SIN OJOS.
¿VALE?
Y AHORA YA SABE QUIÉN SOY YO.
PERO LE QUEDA EL SALUDO DE MI QUERIDO BRONCO.
BANZAI Y HALA MADRID, CLARO.
Yiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiii
mi amo jinete.....
yipppppppppppppppppppppppppppppppp
aruahhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhhh
i si aquest Mantis que segur que és de ciutat la peta la bola i resulta que ha emprenyat al de sempre que sembla sortit del Valle de los Caidos aquest Madridista agafat al seu cavall bord!
Fix que Mantis és de ciutat i valent com un batman.
com porteu en el cos lo de la DIADA?
Algú (Iglú) coneix l'essència de la fusta?
El bon roure, el pí de les mil branques, el castanyer, el baobab africà?
Jo he tastat totes les fustes i vinc de la pedra.
Vinc de la pedra que vol dir que vinc de l'edat de pedra, de l'edat del mamut, de l'edat del brontosauri. i què?
Pobres d'esperit els imbécils que riuen i cabrioles els que parlen sense pauses.
Un Mantis sempre serà un un gènere més dins dels insectes de la família que inclou el pregadéu, un dels mantodeus més coneguts i freqüents d'Europa.
El Pregadéu! No estic parlant del que riu ni del que compta aranyes sota un pont.
Seguiu així, rictus seriós i bona diada tingueu de l'Onze de Setembre, el Born està farcit de pedres i jo les veig passar prenent una tònica Finley.
Bon dia i sobretot molt bona diada tingueu.
No tinc paraules per expressar-vos la gràcia que m'ha fet la fotografia de la família Piqué i el text que l'acompanya. Sincerament, crec que haurieu de sortir al Polònia.
Seguiu així.
Felicitats.
Gran Piqué.
Sabeu que li envio a casa seva per missatgeria motoritzada?
petúnies, petúnies.
Benvingut a la penya, amic Mantis.
Esperem que siguis feliç entre nosaltres i no facis cas del que diu el madridista.
Gràcies Penya Bogarde i diré que d'entrada aquest del Madrid m'ha fet pensar en el PP.
Us heu guanyat un viatge dalt del meu Simca tunejat
És descapotable el Simca?
CR7 CR7 REAL MADRID BANZAI
Publica un comentari a l'entrada